![poezii de dragoste](https://clubliteratura.ro/wp-content/uploads/2022/11/Untitled-4-150x150.jpg)
Logofătul
Trimis de Domn la Poartă cu peșcheșul,
se-mpiedica în scoarțe Logofătul,
la orice pas mai-mai să pupe preșul
și să-și zbârlească barba ca omătul.
Când l-a poftit vizirul – din picioare
și-a tras ciubotele, și ca pe vreascuri
abia pășind, în vârfuri, pe covoare,
se tot crucea de scumpele-adămascuri.
Vedea pe geam sub ceruri de opale
moscheiele cu semnul semi-lunii,
și, îngropat în perne, pe sofale,
își mângâia cu palmele călțunii.
Iar la cafea, a închinat deodată
cu filigeana, ca la el la vie,
a zis: noroc, și-a dat pe beregată
ca pe-un cotnar amara gingirlie…
Dar când, de pe macat, a râs un pașă
grăind Moldovei vorbe de ocară,
hangere vii cu lama nărăvașă
în ochii Logofătului jucară.
Și-a zis: Așa ni-i țara, din izvoade,
un petec – dar se măsură cu veacul,
și pentru ea dau munții de-a berbeleacul
și crăp cu pumnul șapte Țarigrade!